Jag hade ordnat allt. Jag hade min marionett.
Jag förde fram honom och satte bollen i rörelse.
Jag trodde mig kunna styra allt på avstånd.
Jag kunde ju inte lämna över till vem som helst.
-Vad sa åklagaren? -En olyckshändelse.
Folk söker ofta hämnd mot domare som gått dem emot i nån rättssak.
Hon hade inte tagit ett stort mål på åratal,
så jag tror inte på den teorin.
En sak är säker, herr borgmästare:
Mitt folk satsade inte sina pengar i onödan. Casinot ska byggas.
Det här är förräderi. Genom att rösta mot casinot förrådde du mig. Och Marseille.
Dig kanske, men inte Marseille.
Staden tillhör inte dig.
Kör.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
MARIONETT
Costa, jag vill få bort Barrès ur Hamnstyrelsen.
Jag såg honom växa upp. Hur kunde jag ta så fel?
-Jag utsåg honom att ta min plats. -Och det gjorde han.
Ja, det gjorde han.
Varför röstade du emot att sälja hamnen?
Varför inte?
Det kan slå tillbaka på dig i valet.
Vet du...
Jag struntar i om han känner sig förrådd. Det var vad jag ville.
Jag gillar svart, men det klär inte dig.
-Inte så värst. -Titta inte på mig, då.
Det är svårt att inte se på dig, Barbara.
Varför bad du mig att följa med dig?
Du eller nån annan, vem var sak samma.
Det hade sett fånigt ut att komma ensam.
Jäklar, det är chefen.
Det gör ingen skillnad om du berättar i dag eller i morgon.
Han kommer att döda mig.
Det är för fan en Renault Mégane. Vem vet hur mycket jag måste betala.
Vet du vad det värsta är?
Med bara två klockor kunde du ha köpt en bil.
Om han anmäler bilen stulen och jag ger honom 5 000, kan det funka?
-Hur ska du fixa 5 000 euro? -En juvelerare till.
Jättesmart. Bra tänkt!
Vi letar bara upp en ny scooter, byter plåtarna
drar till en juvelerare och håvar in. Tänk efter!
Rån måste planeras.
Ibland undrar jag om dig...
Vad väntade du på i 20 år?
-Min frihet. -Hur menar du?
-Det får du snart veta. -Är det ett hot?
Det får ni avgöra, herr borgmästare.
Barrès!
Det är ju löjligt att ge slitna stadsdelar namn som Lagerkransen och Vildrosen.
Nyponrosen är ju fin!
-De är döpta efter blommor. -Jo, jag vet.
Men drar man ett djupt andetag i Blomsterdalen så lär man svimma.
-Så du vill skriva om områdena? -Ja. De är ett stort problem i Marseille.
-Som överallt annars, väl? -Nej, här ligger de i stan.
Inte i utkanterna, som i Paris.
-Varför skriver du inte artikeln, då? -Jag vill inte använda pappas namn.
Det skulle passa Pharamond och hans tidning, men suga för mig.
Ja, jag ville ju inte att du skulle bli journalist, så...
Jag vet, det gjorde du helt klart innan jag for till Kanada.
Ja, för det innebär att du måste följa i din fars fotspår
i politik och alla intriger...
Du måste sluta säga sånt där, mamma.
-Jag är väl en egen individ? -Jag hoppas det.
Vi vet ju båda två att vissa politiker är beredda att kämpa för sina ideal.
Bara för ett ideal. De kan vara enorma.
Du låter som din far. Det är mycket ädelt.
Jag vet att han brukar säga så,
men du låter som en liten flicka som idealiserar sin pappa.
Det är bara du som skrattar här. Allvarligt talat.
Vart ska du?
Läget, mannen?
Ingen fara, vi är kvitt nu.
-Du skulle ha lånat mig din bil. -Släpp mig.
-Jag har ett förslag. -Släpp det, jag sitter i skiten.
Och jag kan hjälpa dig ur det. Jag ersätter din bil
och ordnar så att du kan frilansa åt mig.
-Nej, jag kan inte. -Vadå, "jag kan inte"?
Ska jag döda bruden jag såg dig med? Tänk på saken.
Vi drar.
Jag har en enkel fråga: tror ni att jag kommer att klara mig i valet?
Och varför inte?
Ni valde Barrès. Folk lär inte förstå varför ni ändrat er.
-Fast han är en förrädare? -Mot er, ja.
-Men det är inte hamnen det handlar om. -Hamnen är Marseilles största tillgång.
Utvecklar vi inte den går vi under.
-Utan nya investerare... -Vi vet, och vi håller med er.
Men valrörelsen har börjat och läget är mycket riskabelt.
Står jag inte emot kommer maffian att ta över stan.
Ingen, inte ens Barrès, törs sätta sig emot dem. Men det gör jag!
Visst. Men det är riskabelt.
-Och ni bedömer mina chanser som små? -Obefintliga.
Försvinn.
Stick, försvinn.
Costa, vänta.
Beställ en opinionsmätning. Hur stort stöd krävs för att ställa upp?
-Det är en hemsk idé. -Men ingen större risk.
Det är mer än en risk, det är vansinne.
Ut med dig.
Du brukar vara bättre än så.
När stressnivån stiger så sjunker allt annat.
Jag ska visa dig. Lägg dig.
Taro kommer att kämpa. Du skulle inte ha berättat.
Han var ju på din sida, men nu är han emot dig.
Klantigt.
Jag har en idé som kan hjälpa dig att slå Taro.
Det är ett fult trick, men slickar du mig så där nästa gång så berättar jag.
Hur då?
-Nästa gång, sa jag. -Och det här, då?
Jag älskar dina fingrar.
Nästa gång får du ha läderhandskar på.
-Berätta nu. -Han är sjuk. Du kan låta det komma ut.
-Hur då sjuk? -Jag vet inte. Min man berättade det.
De har samma läkare.
Kan du ta reda på vad det är? Gräva lite?
Osmont håller tyst.
Och din make?
Jag får lov att suga av honom.
En mojito till, tack.
Hejsan...
-Jaha, har det hänt nåt sen sist? -Inte direkt.
Alla verkar vara antingen yuppies eller busar.
Jag är hur som helst less på att ha killar för en natt.
Är det därför du väljer tjejer igen? Din lilla slyna!
-Väcker det gamla minnen? -Kanske...
-Fortfarande ingenting? -Nej.
-Du behöver en riktig man. -Ingen fara, jag har en på gång.
-Jaså? Vem? -Nej, jag vet inte.
Kom igen, fram med det!
Lucas Barrès.
Vilken reaktion.
-Du verkar inte nöjd. -Lägg av, Barbara!
-Lucas är som en storebror för mig. -Och han får inte dejta din bästa vän?
-"Bästa vän"? -Så nu är jag inte din vän?
Inte om du ligger med Lucas.
Julia...
Kom igen, vi gör nåt kul.
-Kan du förklara dig? -Jag vet inte.
Det är förräderi.
Genom att rösta mot casinot förrådde du mig. Och Marseille.
Dig kanske, men inte Marseille.
Staden tillhör inte dig.
Glöm Barrès. Han knullar allt som har puls.
Jag svär, han dumpar dig som ingenting! Släpp honom.
Kolla, det är ju killar överallt här!
Vilken ska jag ta?
-Jag slår vad om att jag kan få hem en. -Vilken då?
-Killen i vitt som dansar där. -Jaså?
-Jag skulle kunna knulla honom här och nu! -Vilket självförtroende!
Nej, sluta!
Jag vet vem som ska göra det.
Inte du.
Vem?
Du får se.
-Bra röstat. -Taro blev vansinnig.
Viftar man med ett rött skynke får man räkna med att tjuren brölar.
-Nu ställer han upp som borgmästare igen. -Du skojar?
Ställer han upp kan vi inte slå ut honom.
Det är hur som helst inte lösningen.
-Alla vet att han tar kokain. -Vi kan inte bevisa det.
-Valet är om en månad. -En månad att ta en kokainist? Lätt.
Jag tar honom på åtta dagar. Vem langar till honom?
-Hans chaufför, men jag har inga bevis. -Kan vi fälla honom?
Han är före detta snut.
-Dög han inte som snut? -Han fick avsked av nån anledning.
-Han har jobbat åt borgmästaren i tio år. -Och familjen?
-Chaufförens? -Nej, borgmästarens.
-Nej, dem rör vi inte. -Vad menar du?
Vi vill inte ha ett casino, så vi ordnar in dig som borgmästare.
Och så vill du spela rent? Det funkar inte så.
Det är Taro jag vill åt. Inte hans fru, inte hans dotter. Bara Taro.
Hur är det, Éric? Jag är orolig för dig.
Kan jag ta den?
-Du sa inget om att du är med Éric. -Det är jag inte.
Visst, jag låg med honom. Tre gånger. Du borde inte ha slagit ned honom.
-Skulle jag ha låtit honom spöa mig? -Du kunde ha lugnat honom.
-Du såg ju hur full han var. -Jag var också full, var arg på mig.
Varför skulle jag vara arg på dig?
För att jag låg med dig.
Jag är inte ett dugg arg på dig. Tvärtom, faktiskt.
Varför svarar du inte?
Har vi pratat klart nu? Blir det inget mer?
Det har inte precis blivit nåt än.
Så att älska är ingenting...?
Vi knullade. Vi älskade inte.
Kan jag i alla fall få veta vad du heter?
-Julia. -Julia. Julia vadå?
"Julia, bruden från nattklubben".
Det räcker väl?
Det får väl lov att göra det.
Det är första gången nån dumpar mig. Här, ifall du ångrar dig.
Hej.
-Hej. -Vi ses.
Nå?
Jag minns inte vad han heter!
-Hur gick det för dig? -Minns du kyparen med den snygga häcken?
Nej, inte mojito-killen? Helt otroligt!
Vi hamnade hos honom, helt nitade.
-Vi tog ecstasy. -Nej, varför tar du sån skit?
Du borde pröva.
Kan du ringa tillbaka, Éric? Jag är orolig. Hej.
-Kan jag sova här ett tag? -Visst.
-Har ni nåt att säga, herr borgmästare? -En kommentar?
Det är mord. Offret är en fastighetsutvecklare
som arbetat med oss inför regenerationen av hamnen.
Är ni säker?
Det här en försmak av vad som väntar Marseille
om våra invånare röstar fel i valet.
-Exakt vad är det ni menar? -Stödjer ni fortfarande Lucas Barrès?
När kommer resultatet av opinionsmätningen?
Jag har en första prognos. Det ser illa ut. 6 %.
Tack.
RING MOBIL
Nu kör vi, Fred.
Hur är det, Vanessa? Du ringde.
Han vägrade dessvärre att berätta nåt om Taros sjukdom.
-Sög du av honom? -Nej.
Där har du skälet.
Jo, jag undrar... tror du att jag kan berätta för pressen om hans sjukdom?
Det är farligt. Det kan få väljarna att ta hans parti.
Men du kan sätta press på hans familj, det lär få honom ur balans.
Och vad vill du ha av mig, förutom min kuk?
Varför hjälper du mig?
Du kommer att gå långt, så jag satsar på rätt häst.
Upplagan faller. Vi behöver nytt blod.
Skaffa en yngre redaktionsgrupp.
Vi måste träffas på lunch. Vi hörs.
-Vad gör du här? -Jag knullar vem jag vill.
Inte min kompis.
Får jag komma in?
Lova att inte berätta för honom vem jag är.
Var det därför du kom?
Gjorde han dig illa?
Du gjorde mig illa.
Jag lovar att inte säga nåt.
-Var ska vi träffa honom? -Till havs.
Havet är stort.
Vi grillade er fastighetsutvecklare väl.
-Det var bra. Klar ghetto-stil. -Jo.
Hur mycket var det vi sa nu igen? 30 000?
Jag gör dig till min kompanjon. Det blir din betalning.
Det var inte vad vi sa.
Vi har ingen mellanhand, och det gör mig sårbar.
Så antingen dödar jag dig... eller behåller dig.
Gå till kaféet Chez Scipion i morgon. Jean-Louis ger dig adressen.
Du behöver inte presentera dig. Ägaren är med på saken.
Det finns en spelautomat där.
Maskerad som flipperspel. Den drar in 1 500 euro i veckan.
Jag har 20 såna maskiner.
Jag tar inte in pengarna, det gör ägaren. Så delar vi 50/50.
Jag ger dig min andel livet ut. Dör du går den till frun och barnen.
Nu är vi kompanjoner.
Farid?
Man kan mata in så många mynt man vill, det är precis som flipper.
Är man stammis och vinner kommer man till mig, så gör vi upp.
Det är säkert.
Varför skulle Lucas ha förrått mig?
Det finns inget "skulle" här, han har förrått dig.
Ska jag ta reda på varför?
Ja, kanske det.
Vad säger dina snutvänner om fastighetsutvecklaren?
De har inte hittat någon koppling mellan mordet och ghettot.
-Det är helt klart casinot. -Det har inte kunnat påvisas.
Och domarens död?
En olycka eller ett skickligt utfört mord.
Inga fingeravtryck, inget dna, ingenting. Noll.
"Noll".
Nej, vi kan inte ändra datumet.
Antingen ses vi hos dig eller på Cavaillon.
Kör på det eller glöm det, okej?
Jag ringer tillbaka.
Hur är det?
Ursäkta.
Visste du att Robert är allvarligt sjuk?
En degenerativ sjukdom.
Så hemskt.
Herregud.
Jag kan inte fatta det.
Du får inte berätta för en enda människa, förstår du?
Julia måste redan veta.
Herregud, stackars flicka.
Avboka alla mina möten i morgon.
Jag tar en nypa frisk luft.
-Hur länge sen var det jag såg dig här? -Sen min fru knullade sig till toppen.
-Men hon röstades ju in. -Det var precis som med dig.
Ge dem lillfingret så tar de hela handen.
Alla förrädare är likadana. De suger ut dig, sen dödar de dig.
Det var vad min fru ville, men jag är inte död än.
Hon fick jobbet men inte mannen. Vet du varför casinot röstades ned?
Ja, Barrès.
Med Vanessas hjälp.
Hon knullar knähunden som slickar din röv.
Jag gjorde mig inga illusioner om henne när vi gifte oss.
Jag valde henne eftersom hon såg bra ut vid min sida
och hon fick vad hon ville av mig. Hon kan ligga med vilken skit som helst.
Jag bryr mig inte. Men inte Barrès.
-Varför sa du inget? -Jag försökte.
Men du var upptagen.
Du måste ställa upp i valet.
Kom igen, Taro! Barrès förrådde dig inte av misstag.
Min fru har bedragit mig med honom, och de har bedragit dig.
Det tror jag inte.
-Vad skulle det vara för en sjukdom? -Jag vet inte.
Barbara sa bara att det var allvarligt.
-Men jag skulle veta... -Nej, mamma. Sluta.
Han döljer minsta antydan till svaghet. Han döljer allt. Det har han alltid gjort.
Men syringomyeli blir ju bättre med tiden.
Till och med i samband med en Chiari-missbildning.
-Några smärtor i nacken? -Nej.
Bara stickningar i handen.
Du vet vad som väntar.
Det börjar med förlamning av vänster arm.
-Madame Morinière väntar fortfarande. -Ja, jag tar emot henne nu.
Vi får tala mer senare. Madame Morinière...
-Vi går och äter. -Nej, jag har inte lust.
De dödade fastighetsutvecklaren. De gör vad som helst.
-Vilka är "de"? -Maffian.
De dödade honom för att avskräcka folk från att vara med och bygga casinot.
Det är bara jag som kan stoppa dem.
Gör jag ingenting dödar de en till, och sen en till...
Varför bryr sig maffian?
Casinot är dödsstöten för spelringar och spelautomater.
Robert.
Mejlet du fick... Artikeln var tänkt att hindra dig från att gå vidare.
Jag vet, men jag går vidare. Trots allt.
Jag oroar mig för Marseille.
Och jag är väldigt orolig för min fru.
Har du dåligt samvete för nåt?
Kanske.
-För att du inte berättat? -Berättat vadå?
Vadå?
-Vad snackar du om? -Du är en svår nöt att knäcka.
Ja. Lyssna på det här.
Jag måste till Paris, boka en biljett.
Partisekreteraren väntar mig. Robert Taro.
Robert Taro är här.
-Den här vägen. -Tack.
Så kan vi inte göra.
Minns du mötet i Blois?
Det är precis så jag menar, ja.
Bra.
Ring mig i morgon.
-Så du tänker sätta åt Barrès? -Vem har sagt det?
-Han själv, tro det eller ej. -Vaken kille.
Du har hjälpt honom i tio år, och plötsligt,
bara på grund av en omröstning, ändrar du dig. Är det inte lite svajigt?
Ursäkta mig.
Osmont: Provsvaren ser inte bra ut.
Jag har bara tio minuter.
Varför bryr du dig ens om Barrès? Du kommer ju inte att vara kvar.
Jag ser annorlunda på saken.
Jag älskar Marseille och jag har styrt staden i 20 år.
Vissa ger sig in i politiken av makthunger eller en massa andra skäl.
Och visst började jag så, det var makt jag ville ha.
Men så finner man sin plats. Man vill inte stiga högre.
För dig var det Élysée. För mig var Marseille nog.
-Exakt vad är det du vill? -Sparka ut honom ur partiet.
-Så att du kan ta hans plats? -Så att jag kan behålla min.
Och din fru?
Vad säger hon?
Det är vår ensak.
-Vad gör du här? -Jag vill att du berättar sanningen.
Robert kommer att berätta, men han skönmålar alltid.
Jag vill inte slösa bort tid, så vad är det som händer?
Är det kokainet?
Kom med in.
Efter bilolyckan fick han starka smärtstillande medel.
Morfin fungerade bäst.
Men det är väldigt beroendeframkallade, så han fortsatte
med kokain, men tar det inte så ofta.
Han har det i alla fall stressigt nu.
Vad är det då, om det inte är kokainet?
Det är handen, Rachel.
Min hand, menar du?
-Är det artrit? -Det är värre än så.
Förlamning? Så jag måste sluta spela?
Ja.
Jag beklagar.
Tack för att du berättade sanningen.